[מוּסִיקָה]
אוקיי לאנגלי הייתי בן ארבע כשהם
הם באו ולקחו אותי והיה קיץ
1954 הייתי לבוש בכותנה
הפיג'מה שאמא שלי הכינה לי
והחיילים נכנסו לבית והם לבושים
ירוק
הם פשוט לבשו מדי הסוואה
השאר ישנו ואף אחד לא התעורר
בדרך כלל אף אחד לא היה מתעורר כאן
אבל אף אחד לא התעורר אז והם
שמו אותי במושב האחורי של ג'יפ ו
פשוט נסענו כמה ימים בלילה
לא בשעות היום נסענו על כביש 66
בכיוון ההפוך לו גרתי מצפון
אז בוא נרד לשם
פדרלי 699
על כביש 66 ולאחר מכן חלק מזרחי
בזמן שנסענו
במהלך היום אבל היינו מתחת לאדמה אני לא יודע איפה
היית אבל אלו היו המנהרות שהם
היו רחבים מספיק לשני ג'יפים
יכולנו להיפרד אבל לא היה לנו אף אחד
נפגשו בכבישים והיו כאלה
נורות גדולות ישנות שנתלו
חוטים אם היית מתחת לאחד מהם
אתה יכול לראות רק את אלה הבאים
כלומר, הם פשוט הראו איפה הוא נמצא
מנהרה כדי שלא תרד מהכביש ואנחנו
נסענו במשך מה שנראה כמו נצח ו
בסופו של דבר בוירג'יניה וזה היה לפני
איך המקום הזה הפך למטה של ​​ה-CIA
אז אני לא יודע באיזה בניין אני נמצא
הוחזקו במרתף ואיפשהו בפנים
תוך כדי כך הם מחקו לי את הזיכרון כדי שלא אעשה זאת
אני זוכר שהמשפחה שלי לא בכתה ולא התקשרה
אמא דיברתי אנגלית אבל בכלל לא
קצת הייתי בן ארבע אני טוב מאוד
הסברתי לדאצ'ה שהיא רוצה ילד, סיימתי
היה שווה ל-4 שנים
והם התחילו לפצל את ההכרה
תחילה מחזיק את ראשי מתחת למים
מילא את האמבטיה עד שטבעתי
התעוררתי בתוך הטנק
מיכל התחדשות והתחדשות
מלא בג'ל ירוק
שבו אתה שוחה זה לא
אז אין גירוי חושי
אתה לא מרגיש כלום כשאני
העירה את הראש שלי צריך להתגלח
כלומר, לא היה לי שיער
השיער שלי
קל היה לסבך את התלתלים
אז אחרי כל זה בלי
גירוד כנראה לא משנה
מבולבל לגמרי אז אני לא
הייתי מודאג ועכשיו אני לא יודע למה אני לא
זכרתי את המשפחה שלי זכרתי את עצמי
טיול אולי זה זיכרון מ
הם לא נתנו לנו שינוי נוסף
מספר כאן אין צלקת
אבל אני חושב שזה היה יותר הדפס מאשר
קעקוע אבל המספר שלי היה 7a
הסוכן שהפעיל את שלי
הזכרונות היו גרם 5 זה היה
חלק מהסיבה שאהבתי את זה
אותי כי הוא זכר גם חלק ממני
נזכרתי שאני מספר 5, זה המספר
היה חשוב לו, אני לא חושב שזה
הוא נזכר שהוא היה בלנגלי אבל ראשון
הייתה להם רשימה זו
העינויים שהם העבירו אותנו
לפצל את התודעה שלנו
כשאדם מבוגר עובר
כגון
הם פשוט מוותרים ומתים או נכנסים
קטטוני עד קטן
התינוק עובר את זה
הילד בדרך כלל בוחר לחיות, אבל הוא
החלק המפריד הזה של עצמך מתהווה
מבעבע סביב הזיכרון הזה
כלומר, הם די לוקחים את זה
זיכרון ולהפריד אותו מהשאר
כאילו זה לא קרה המטרה הייתה
יוצרים קובייה בנפח של 13 על 13 על 13
בועות כאלה
התודעה האנושית בהיררכיה
רצפים וכך הם מתאמנים
שינוי אחד לומר להרוג אנשים
כוח הנפש וכל השאר הם משנים מרק
אשר תחתיו ללמוד זאת
מיומנות מתחת לגיל 1
לחלופין, זה היה עובד סטנדרטי
ההליך ומתי אתה מחבר את הכל ביחד
מסתבר שהוא קצת פחות מ-2200 מזבח של
כלומר, אני מצטער
2200 מזבח של אמצעים שהיו לך
2200 חוויות טראומטיות כלומר
עם כל פציעה נוצר שינוי חדש
זו הייתה המטרה שלהם אבל אני לא חושב שהם
היו כל כך יעילים שאני חושב שזה היה
זמן שבו פשוט התנגדתי ו
הייתי צריך לעשות הכל מחדש
כשהפסקת להגיב
איזה ניסיון שהם עברו אליו
הבא ברשימה והם התחילו עם
טובעים כי רצו אותך
למד לנשום בטנק
התחדשות, כלומר בנוזל ואז
אֵיך
חזרתי הביתה לא היה קשה ללמוד
לשחות כי המשכתי לנשום פנימה
מים בבריכה או מה שלא יהיה
נאלץ לעשות בלנגלי אז אני לא
אני זוכר את כל העינויים
כי לא קיבלתי גישה לכולם
את האלטאיר הזה
לדעת על כל העינויים אני זוכר את זה
לִי
טבע לא אנס פעמים רבות
ליד גני רוואלאי השאירו אותי בפנים
הקירות עד שנחנקתי, נעול בפנים
ארון עם ילדים אחרים ביקוריהם ומים
אממ
ירו בי וגם ירו בלב
ולא רק הצוות אלא גם ילדים אחרים
כי נאלצנו להרוג אחד את השני
חבר
חלק ממה שלימדו אותנו לעשות
זה היה שהמוות לא היה מוצא, אתה
ברור שתהיה מת אבל ביום השני אתה
חזר שוב ואותו דבר קרה
במהלך השירות אתה מת לך
מצייר מחולל או למקם אותם
גוף משובט חדש זו הסיבה שאתה
אתה יכול להיות מת היום עד מחר
אל תברח לשום מקום שתמיד תהיה
שייך להם המוות לא נמשך לנצח
אתה לא יכול לברוח מהם כל כך בערך
בעבר בקיר היו לי סיוטים על זה
עשרות שנים לפני זיכרונות
חזרו
זֶה
מהעלילה איפה
ילד בלונדיני קטן ומכוער
אישה פותחת ארונית וילד
זחל פנימה, הסתכל על הקירות והוביל
מרגיש כמו סנאי תקוע בקיר
זה היה כל כך סיוט כשהזיכרון
לבסוף חזרו, ראיתי מה יש להם
היה קטע מהקיר שממנו הם
שלף את כל החוטים, את כל הבידוד
הרס אותה לגמרי
והיה שם קצת יותר מקום
הגודל שלנו והם
דחף אותנו לשם
שים את הדיקט והבריג אותו עם ברגים ו
בדיוק עזבתי את המחנה וכשאני
לבסוף קיבלו את העובדה שהם היו
זכרונות הסיוט שלי פסקו אבל
הזיכרונות עדיין חיים מאוד ו
לשכנים שלי היה ילד בשנות ה-90
שנראתה כל כך כמו הילדה מ
סיוטים שהם חזרו עליי
כל הזמן העובדה שהתחשבתי בה
ילד מכוער מדבר על איזה סוג
הייתה לי אז תמונה של עצמי
הייתי ילדה קטנה ורזה, חפפתי את השיער שלי כל הזמן
הזמן עבר והוחזקו בבית חולים
רצו כל הזמן ואני מניח שחשבתי את זה
יאבלה מכוערים אני לא זוכר מה הם
הם אמרו לי שאני מכוערת אבל אעשה זאת
לא הייתי בהלם מזה, אלא האנשים שאיתם
עבד
עבד אנשים הביעו מעניינים
שעסק בפיצול שלי
בתודעה כולם היו אמריקאים
אני חושב שלאחד היה שם מבטא גרמני
היו כמה מבנים זרים
רובם היו גמל שלמה או אפורים
הכל היה בלנגלי, זה נכון
האם אני במצב לא מקוון אני לא זוכר אותם לעתים קרובות.
פעם לקחו אותי מהמגזר שלנו
מעבר למסדרון כשיכולתי לראות
חדר נוסף דומה לאולם עבור
אתה יודע עבודות מודפסות
שם כשלא היו מחשבים כשהיו
קלדניות
כי היו אנשים ש
מודפס על ידי החייזרים העומדים ליד
אוֹתָם
אלה שעוקבים אחר העבודה והובילו אותי
מסדרון ועוד מקום ואז אני
פגשתי את הרגל הזו בלבן
חלוק מעבדה
כאילו ככה זה צריך להיות
אז אצלי בליבה
האנשים שלהם הפנים שלהם חסרות לחלוטין
הייתה שם מסיבת חג המולד
אני מרגיש כאילו זה היה כשהיה שם
הפך רשמית למטה ה-CIA
הם חגגו את זה חלקנו
הבאתי לשם הייתי שמלה אמיתית
הראש שלי עדיין היה מגולח אז
והיה עץ חג המולד בשביל
אבל בזכרונות שלי אני רואה את כולם
רק מתחת למותניים אני רואה חצאיות
גרביים עקבים
אני רואה מכנסיים, נעליים וכל מה שמעל זה
אנחנו פשוט לא רואים את זה, אבל זה שלי
ברור שהזכרונות נמחקו איכשהו
אני לא חושב שהיה להם את זה אז
ייתכן שטכנולוגיה כזו כבר הייתה קיימת
ברגע ששלחו אותי
חזור
כדי להיות מסוגל לכוונן את שלי
זיכרונות איך אתה יודע מה זה
היה בסיס בלנגלי איכשהו
מזה כשאני חושב על זה ומאז
כאילו המילים לנגלי נכתבו באותיות גדולות
באותיות בסדר אני לא יודע איך לעשות את זה אחרת
להסביר
זיכרון הם אומרים שזה לנגלי הם
אתה יכול לספר לי על זה, אני לא יודע, ובכן
כלומר, זה היה צריך להיות מאוד
מגזר מבודד בבסיס נאמן לו
בטח היו כמה מאוד
מקום מבודד שבו כל זה
המציאות התרחשה תוך כדי
שאר אנשי אזור הבסיס עבדו
במצב רגיל כן זה היה על הקרקע I
אני בטוח כמה רמות יש מתחת לאדמה וזה
זה נראה כמו בית חולים בכלא
לא ראית חלונות שטופי שמש
אורות וכן הלאה לא היו חלונות כולם
הוא היה לבן, הקירות היו מכוסים באריחים
בגובה של כמטר מהרצפה
כנראה 3 רגל או משהו כזה
גבהים
האריחים היו לבנים ועל הקירות היו לבנים
היו אריחים לבנים
כל הרהיטים שאי אפשר לצבוע
לבן היה לבן הכל היה לבן
החדר שלי היה חדר מספר שבע
עריסה שירותים קטנים
וכיור קטן ולא
מראה וחלון אחד בדלת והיא הייתה
קטן מאוד כדי שיראו
אותי אבל לא כדי שאוכל לראות משהו ו
ורצתי זה היה לבן והשמיכה לבנה
והם התחילו לדאוג מאוד אם
התחלתי להתנדנד בישיבה כי
זה היה סימן שהם הפסידו פעם
ילדים שהפכו קטטוניים כאשר
המוח שלך מוותר
הם רצו שתרצה לחיות אבל עם
זה מה שהם רצו לשבור או
ו-80 אחוז מהקבוצה שלי סיימו את הלימודים
קטטוניה וכמה ילדים היו שם
עד כמה שאתה זוכר יש מאות ומאות
היו מאות כשהגעתי לשם
מאות מכם ראו את כולם ביחד
אי פעם לפעמים היינו ביחד ב
בחדר האוכל אסור היה לנו לתקשר בו
זה אבל היינו יחד בחדר האוכל וכך
למה אני יודע שגם סטיב היה שם
כי ראיתי אותו בחדר האוכל אבל
היו מופרדים זה מזה בם
חדרים אבל אף אחד לא יכול היה לעזוב
יש עוד יום שכל זה קרה
לפעמים כנראה פשוט ישבת
חדר כל היום
כשישבתי בחדר כל היום או
כל השבוע
ואז הם משכו אותי באמצע הלילה
עשה לי משהו מגעיל ו
זרק אותי בחזרה לחדר
אם לא הרגו אותי או הכניסו אותי
מחדש וכשהגעתי לחיים הם
הם משכו אותי החוצה ושטפו אותי עם צינור
לבושה בפיג'מה חדשה ונשלחה
בחזרה לחדר
לפעמים הוכנס אוכל לחדר ולפעמים
פשוט להרעיב את עצמך
ובפעמים אחרות כשהם חשבו כך
החזיק אותך בבידוד מספיק
במשך זמן רב לקחו אותך לחדר האוכל עם אחרים
ילדים שלא הייתם אמורים לשחק איתם
וכן הלאה לא יכולת לדבר
אני צריך פשוט לשבת ולאכול או שזהו
מה יגידו לך
האם היה אימון גופני?
או הכנה שלא עשית
בתקופה זו בתקופה זו הם
מתרכז בפיצול
תודעה זו הייתה השנה וחצי הראשונות אז
יש 1959 עד 60
שנים לפני אבל עד סוף השנה השישים
היה לי את המספר הנדרש של הזמנות ו
בשנת 1961 הוכנסתי לעליון בגיל 6
חודשים
זה היה אני שהוחזק בכלוב ובסוף אלה
שישה חודשים הם הביאו אותי לאותו דבר
החדר עצמו בלנגלי
והם הסיעו אותי לשם ובחזרה במכונית
ידעתי שזה הנוכחי שלי ואז ידעתי
שזה היה לנגלי כי יכולתי
לקרוא
כיתוב שלט
כי אמא שלי לימדה אותי לקרוא ו
לכתוב כשהייתי בן ארבע
אז אולי הם מחקו את אמא אבל הם לא
מחק קריאה וכתיבה אולי הייתי
אפילו היחיד מבין הילדים שיכל לקרוא
תכתוב שם אני לא יודע שהיו שם ילדים
מבוגר ממה שהיית אז ארבע חמש או
שש שנים
לטוס מסביב שהיו כמעט בני נוער
הקבוצה שלנו התקיימה בין ילדים
ארבע שבע שנותיו כשקיבל
שם
כולכם הייתם קטנים שעשיתם את זה
מחקר ראשוני ידע זאת
מה שהיה צריך זה ילדים קטנים ומה
ילדים גדולים יותר ימותו והם קיוו
שיותר מאיתנו ישרוד אבל 80
אחוז מאיתנו
מת בשנה הראשונה הייתה הוצאה איומה
אנשים שאני לא יודע למה המשרד
ההגנה סבלה את זה אני לא יודע למה
סבל את זה
אובדן של כל כך הרבה אנשים
מוסקבה
למדתי מוותיקים אחרים של אלה
הם הפסיקו תוכניות בשנות ה-80
לעשות מחשוף קיצוני
התודעה ומה שהם עשו רק 30
מזבח כל עם שהיה
היו שם הרבה צוות
צוות מוסמך של רופאים
זה היה צריך להיות פסיכיאטרים עם
כישורים מיוחדים
אתה יודע מאיפה כל הטכניקה הזו הגיעה?
גרמניה הייתה צריכה לעשות הכל ואתה חושב
כבר הייתה להם את הטכניקה בעבר, מאיפה היא הגיעה?
הם ידעו לפצל את התודעה וזהו
אני לא מכיר את הטכניקות האלה
מהזיכרונות שלי בסדר חקרתי
היה הרבה מחקר בנושא זה
סוף המאה התשע עשרה אמריקאים ו
אנגלים גרמנים צרפתים ורוסים
אוסטרים
כמעט הייתה מלחמה קרה ביניהם
סוגים אלה של סוכנים ורבים
המחקר נעשה ואז הכל
הוא נסגר כך בשנות ה-60
אנו רואים את KGB Tsirul ו-MI-6
עושה שוב את אותו מחקר
אז אני חושב שברמה הזאת זה היה
הם עבדו על בסיס הישנים
מחקר אני חושב שמא לאולטרה
כולם יודעים שהיא חזרה על הישנים ועל סלינה
והפעם הם השתמשו בסמים
שלא היה קיים במאה ה-19
lsd וכן הלאה כן
LSD הייתה תרופה חדשה וכך כל אלה
אנשים מסביב
איך הם התנהגו הם התייחסו אליך
קר וחסר נשמה או שזה היה סוג של
תקשורת הם התנהגו כמו סדיסטים
איך הם התנהגו האנשים ששלטו
כולם היו סדיסטים הם נהנו מזה
מה הם עשו לנו
כוח אדם רגיל שהופיע
פקודות שהם עשו הכל בקור ו
באופן קליני כאילו היה
הליך רגיל
הם גם היו יכולים להתפצל
תודעה זה אפשרי זה אפשרי
במיוחד אלה שעושים את זה היום
לאנשים מדהימים יש פיצול תודעה
ואלה שהיו שם אז הם רק איתי
לא היו רחמים לא היו
הגנה I
שהיכולות שלי היו צבאיות
אחרי שהם תקפו אותי
כי זה מה שקרה מתי
חזרה מהמעגן את היכולות שלי
היו צבאיים ואז אני
לימדו מיומנויות שלא היו רצויות
אָנוּ
אלפרי היכה אותי ולימד אותי איך להרוס
אלקטרוניקה לשלך על ידינו
לימדו אותי איך להרוג אנשים עם שלי
לימדו אותי איך להרוג אנשים עם נשק
לימד איך להיות רוצחת אישה ולא
נתפס וחלק מזה לא
מראה של נינג'ה שאתה יוצר סביבו
לעצמך שדה מאנרגיית הצ'י שלך כך
שאנשים אפילו לא רואים אותך שם
זיכרונות
אלטרה של הרוצח שיוצא מהחדר
מלון עירום לגמרי מכוסה בדמה
קורבנות ואף אחד אפילו לא רואה אותה הם
להסתכל דרכה כאילו היא לא שם
ראיתי איך היא עושה את זה
איך היא עושה את זה יותר מפעם אחת
לאחר שהשינוי הראשון היה
מוּפעָל
היו לי שינויים אחרים כמעט כמו
דומינו אלה שהיו קרובים לשינוי הזה
אני מתחיל בזה שאני מתעורר בזה
לשנות בתהליך פעילותו I
אני צופה במה שהוא עושה
הזדמנות להשפיע על מה
האם זה זיכרון או שזה אמיתי
זמן זה בדרך כלל בזמן אמת
אני מתכוון שזה מהעבר או לא
משנה שעדיין משרת בסדר אותנו
אנחנו צריכים לדבר על זה בנפרד
פרטים כי הרבה אנשים לא מבינים
איך אתה יכול להיות איפשהו באלטר שלך?
פיזית להיות כאן כלומר, אתה זוכר
אימון קרבי אימון עבודה עם
אימון פסיוני בנשק וכן הלאה
אז כן
אומנויות לחימה אומנויות לחימה
קֶסֶם
במיוחד
מלח את הקסם של האילומינטי הבווארי לנו
הוכשרנו על ידי האבירים הטמפלרים
נינג'ות יפניות שאימנו אותנו
והייתה מערכת אימונים מאוד מורכבת
האם אתה זוכר משהו בצורה הכי חיה
לספר על זה חלק
באימונים היינו צריכים להילחם אחד בשני
חבר והיינו צריכים לקבל הגנה
אחד מהשני ברמה פסיונית
רק אחד מכם הזמין את זה
חייב לצאת מהחדר בחיים ויכולנו
היו חמישה אנשים בחדר וזה היה
להילחם ללא חוקים עושה מה שאתה יכול
רק אחד מכם ייצא מכאן בחיים
נאלצנו להרוג אחרים בינינו
לא היו בריתות
הסכמים שעשית מה שהיה עליך לעשות
היה לשרוד ואז הסחיה יצאה
לא עזב ואז הכניסו אותך
משחזר למשך כמה זמן היה צורך
התאושש ואז חזרת על אותו הדבר
סביר להניח כי לא עברת את המבחן
שם עשו את זה עד שנכנעת
אולי לא יכולתי להכריח אותך
לעשות את המבחן 5 או 6 פעמים
או 30 פעמים לא היה כאן היגיון
אתה יכול להיות באמצע אחד
אימון הם מוציאים אותך לזוג
ימים לפני אימון אחר I
לא היה מבנה ברור
לא היה רצף
כאוס מוחלט
מעולם לא נתנו לנו לעמוד
קרקע מוצקה
תמיד היית לרשותם המלאה
כלומר, לא היינו אנשים שיש להם
ערכים שהיינו נכסים שהיינו
בבעלותנו הכלים
והמוות לא היה מוצא הם המשיכו
לחזק את הרעיון שבבעלותם
נעמי והם יכלו לעשות הכל
לקח את החשק שלו איתנו ולא היה דבר כזה
על מותר לעשות
אתה עכשיו אחד מהם
היכולות שהיו לי היו
היכולת לפוצץ לאנשים את הראש או
עוצרים את ליבם התאמנתי
זה על האידיוטים ששלטו
התוכנית, אז הם גילו שאני
יכול לעשות את זה כשעשיתי את זה
אותם והם בכלל לא היו מאושרים כאשר
טיפס מהמחדש לא ממש לא
שמחנו כי פרסמת את זה אני זוכר
כל מה שקרה לפני זה אתה
אתה זוכר איך נהרגת כשהממשלה
regenerator כן אתה זוכר איך אתה אוהב את זה
הרג איך זה הרגיש
ומי עשה זאת כך רמת הכעס
גידלו אותנו חזק מאוד, לא
מותר לך לכעוס אלא מתי
בשלב מסוים אתה מבין את זה
הכעס הזה מחזק את הנשק הציוני בפנים
אתה, כלומר אתה יכול לתפור
הכעס הזה מכוח שכלו ו
להשתמש בו נגד אדם
שאתה כועס וזה היה
פריצת דרך גדולה באימונים שלנו
למד כיצד לנתח אנרגיה
והם היו לפעמים הם יצרו
הרושם היה שהם כועסים עליי אבל
הם יכלו להעמיד פנים ולשקר קצת
כלומר, אני לא יודע איך זה יכול להיות אחרת
לתאר ושיקר קצת
הם אמרו שאם אתה עושה את זה
ואנחנו ניתן לך כזה וכזה אבל
אז לא קיבלת שום דבר לא היה שם
לא היו רגשות, לא היו כבוד
שום דבר, כלומר, כל מה שהם צריכים
ילדים קטנים אתה בעצמך אבא אתה יודע את זה
ילדים קטנים צריכים
לא קיבלנו שום דבר מזה אז אנחנו
לא אהבה בדק אותנו לא נשארנו
החום לא סיפק שום דבר שהיה נחוץ
ילדים בדרך כלל לאחר בריונות
תוכנית ובריונות ממני
הורים כשהיו לי ילדים משלי
ישבתי וחשבתי על מצב כלשהו
מה אמא ​​שלי הייתה עושה במצב הזה?
אז זה בדיוק ההפך
כך גידלתי את ילדי
ההפך מאיך שגודלו
אני והם פנימה
מבוגרים, כולם נשואים, כולם מפרנסים את עצמם
עצמם ואף אחד מהם לא בכלא ו
הם אנשים טובים כלומר
ההפך מאיך שהייתי
שהועלתה התבררה כתוכנית הכי טובה שלי
לא הייתי מאחל את החוויה של לנגלי לשלי.
האויב הגרוע ביותר
זה באמת נכון אם הם עדיין עושים זאת
משהו כזה עם כל מי שצריך
תפסיק אתה חושב שהם עדיין
אנשים מתוכניות אחרות עושים זאת
אמרו לי שזה הפסיק, זה
זה נחשב לבזבוז של נכסים חשובים בגלל
שכל כך הרבה מאיתנו מתים
הסכים עם זה
אבל בקבוצת SKP שלנו בפייסבוק
צעירים רבים מעל גיל 20 פונים
לי עם זיכרונות דומים לכן
אני לא חושב שזה עצר זה לא
רק אמריקאים הם אנשים מכל העולם
עבור רבים מהם אנגלית היא שפה שנייה
שפה, כלומר, זה לא קל
אנשים דוברי אנגלית הם אנשים מכל מקום
והעיקר המשותף לכולם הוא
מה שאתה אילן היוחסין הוא וונגר עולמי
יש
ביצים אירופאים או אנשים מכל מקום קודם
וונגה העולמית היו לפני אלפי חמש מאות שנים
הם היו בהרבה מקומות, זו הסיבה שהאנשים האלה
יכול להיות בכל מקום בכל מקום בכל מקום
איפה היו האירופים וזה בכל מקום
הפלנטה וכך גם לחייזרים
גמל שלמה ואפור היית אי פעם
אותם באותו חדר, מה אתה זוכר
מה היה תפקידם שם מה שהם עשו
מעולם לא ראיתי מבחוץ
חלק המשרד בסדר
הם לא היו מעורבים בעבודה יומיומית
איתנו
אבל אתה ראית את הבניינים שלהם, כן ראיתי אותם
היחיד באותה קומה בבניין שלנו
בזמן שלא הייתי בקומה הזו
כשהם לקחו אותי אחר כך
החזירו לקחת כשאנחנו
בוא נלך לניו יורק בלונג איילנד
שער קפיצה ונלקחנו לשם כך
הגענו למאדים ואתה אמרת את זה
היא הייתה כמו חוקרת שם אתה יודע
מה היא עשתה לא אין לי מושג מה
זה מה שהיא עשתה שם אבל היא אמרה לי
טלפתיה שהכל יהיה בסדר
בסופו של דבר לא משנה מה זה אומר
חייזרים אומרים דברים כאלה לאנשים
רק כדי להרגיע אותם כי
אנחנו אנרגיה רגשית
שהוא סוג של חומר נפץ
במיוחד כשהיא פוגעת ביצור
שהוא לא לגמרי בצפיפות שלישית
גנטיקה וקווי משפחה שלאורכם הם
בחר בנו לתוכניות אלו
זהו הכלאה גנטית של היסודות של הפרא וממנו אנחנו
לטבע יש פסיון חזק יותר
יכולות מאשר אנשים רגילים כאשר הם
הוסיף מאבק DNA לזה ואז
לימד אותנו איך להשתמש בכל זה
זה יינן אותנו, הפכנו למסוכנים
עבור החייזרים שהיו שם לכן
אני בטוח שחביבותה הייתה בעיקר
להגנה עצמית כמה גבוהה היא הייתה
החלק שעמד ישר היה כמעט
שמונים מטר והיה זנב מאחוריו
6 מטר, כלומר, זה היה עמוד השדרה
נחשים שגם הסתיימו באורך
זָנָב
כן וגוף עם ידיים ורגליים
רק עם הידיים הוא רק עם הידיים
ללא רגליים
לא בלי רגליים היא פשוט זחלה
כן אני גר
שבו נחשים וזוחלים מדברים
לפעמים עם הפה לפעמים בטלפתיה
וכן גמל שלמה, שתיים וחצי כל אחת
חיפושיות מדברות בגובה מטר ואפור
גובה מטר עד שני מטרים והם
בעצם טלפתיה היא של העולם
המקום בו אני גר הוא נורמלי עבורי
אני מבין שזה לא נורמלי אצל כולם
השאר בבסיס היו סוג של זוחלים
עד כמה שאתה זוכר אני מתכוון למעט
רגל
נראה שהיה סרגל אחד עד 1 במונטג אבל
אלה שעשו את הפיצול אינם מאוהבים
של התודעה שלנו והניזציה הערבה של הכל
היו אנשים שהיו לי הרבה אנשים
שהתעקש לומר שזה היה צריך להיות
לִהיוֹת
זוחלים זוחלים אבל לא אלו אנשים או
שהכל היו גרמנים או שכל זה
היו גרמנים, לא ראיתי גרמנים
היה אדם אחד עם מבטא גרמני
אני לא יודע איזה לאום הוא היה
אבל הם דיברו אנגלית כל כך
[מוּסִיקָה]
זה נותן מושג על מה שקרה
קבוצת אנשים באמריקה שהיו
מוכן היה בידע והוביל את זה
הפרויקט הסתיים ב-1960
בשנות ה-50 זה היה נורמלי עבורם
בחוץ זה היה אמריקאי רגיל
מְצִיאוּת
כן
היו אנשים שעבדו בכמה
קומות מעל
שכנראה לא היה לו מושג מה זה
מה שקרה היה מדהים, הם פשוט חיו
התרוצץ בחיים הרגילים
מאומן עם נשק, מילא ניירות
וכל השאר הם חיים נורמליים בבסיס האוויר
כלומר, לנגלי הוא בסיס אווירי
עם טייסים וכן הלאה כן זה נורמלי
בסיס אוויר
ואיפשהו בשטח יש בניין שבו
אני לא מאמין שהכל קרה במרתף
מה יש עכשיו כי
זה היה לפני 60 שנה האם היה כזה
הבחינה הסופית שבה ביקשת
בסוף מה שקרה בסוף זה
תוכנית לפני שהלכת
למאדים דרך שער הקפיצה מה יש
היה
אמרו שזה שלנו
זה נגמר ונראה שהוא מגיע
הייתה קבוצה חדשה ו
אני שלם
איך שמעתי מחשבות
מנהל פרוייקט
הם ננזפו על מה שקרה
כל כך הרבה מאיתנו אבודים
הייתי שם חמש שנים לפניהם
הם שלחו את מלה מארס אז הייתי בן 9
ואז כשקפצתי כמה היה לך
כולם ביחד במעלית באחד הזה
היינו 8 או 9 בטיול
מעלית שהפכה לקפיצה
חדר אבל זה לא אומר שלא היה ו
קבוצות אחרות לפני ואחרינו, כמובן, אבל
נסענו משם נכנסנו לבניין הזה ו
עדיין לבשנו את הפיג'מה שלנו
נכנסנו למעלית והם אמרו בסדר
עכשיו זה רק אתה והיה שם אדם אחד
המפעיל שלחץ על הכפתורים
לוחות
היה פאנל למעלית רגילה ו
בואו נקפוץ רגע לחדר
[מוּסִיקָה]
כלומר, זה היה בהווה הרגיל
מַעֲלִית
לא באיזה מקום סודי שם
זו הייתה מעלית רגילה בבניין המס
גברת בניו יורק ואת מכירה את הבניין הזה
זה לא בניין אמפייר סטייט אבל זה היה
מספיק גדול כדי שיהיה בה מעלית
1964 בסדר
התעקשתי ממש ליד הנהר והגשר להמשיך
התמונה היחידה שראיתי ממנה
היה בית חולים באותה תקופה
מה יכול להסביר למה אף אחד
זה לא משנה שאנחנו בפיג'מה
הם אמרו להתקבץ באמצע המעליות
אל תיגע בקצוות שלו, אל תיגע בקירות
כי הקירות הפכו לחומות
חור תולעת
וקצת חזרנו וזהו
לקח 20 דקות ומצאנו את עצמנו ב
האפליקציה נמצאת ממש במאדים כשהיית
בתוך החור אפשר היה לראות את זה
היפר-ספייס התרחש סביבך
וכן הלאה היא נראתה כזמנית
מנהרה למגש מנהרה montague איפה
היו גל התקפה כן הכל
זה נראה כך, כלומר זו הייתה וריאציה
אותה טכנולוגיה ולא יכולת לדעת
איפה שהחיים נגמרו, כלומר, זה היה בלתי אפשרי
לראות מתי הוא היה
פיזית ואז זה לא נכון מתי
המעבר הזה קרה וזה בדיוק כמו
יתמוסס
הם שמרו אותנו באמצע הכל ביחד
אתה מכיר ילדים שמונה או תשעה ילדים
בקבוצה הצעיר היה בן 9 ואנחנו
היו צריכים לגעת אחד בשני
פוסטים על איך הרגנו אחד את השני
הַדְרָכָה
לא זה לא יצליח וכך היינו בפנים
באמצע אבל עד שהקירות מתמוססים
לא התחלנו להיאחז אחד בשני
זה היה כדי להגן על עצמו וכן הלאה במשך 20 דקות
זה נמשך בערך 20 דקות ואז אנחנו
התברר שהמלחמה ממש בפתח