ברוך הבא טוני לחדשות שלהם ו
עכשיו נדבר על מה
קרה לך ב-1988
כאשר נשלחת חזרה לאחד חדש ואתה
עבר איזושהי הכשרה צבאית
ספר לנו שזה קרה שוב סדרה
פעולות כירורגיות והם
התמקד בידיים וברגליים שלי ו
לא באמת עשה הליכים אחרים
לא הייתה הכנה מיוחדת רק
כמה
בדיקות אנתרופומטריות והוא היה שם
מַנגָנוֹן
שאליו הוצמד כל איבר
זה היה מבחן כוח
אני זוכר מה זה היה כיף לי
זה נראה כך מכל החוויה הזו
ואז הם החזיקו אותי באיזה חדר אחסון
זה היה
תא או תא עם אידיאלים על הרצפה
ושם שמרתי זמן מה הם עשו
ניתוח ואז המתינו יום או יומיים ו
אז הוא היה שם היו עוד כמוני
לא הייתי שם לבד, לקחו אותי משם
הועבר לבסיס ירח אחר שאני זוכר
שהיה לה רק בסיס מעורר קנאה
האנגר קטן שלא היה
אטום הרמטית
אז היינו צריכים לחכות עד שיוציאו אותו
שרוול להובלה שהגעת בה
זֶה
r והולכים לאורכו עד לבסיס, כלומר, להאנגר
הייתי בלי אוויר, אני זוכר שהגענו
לבסיס אחר שבו נאטם ההאנגר
אתה יכול פשוט לצאת אל הרמפה ממנה
הספינה שלך בה הגעת
היו ספינות אחרות ממש בהאנגר
נתן לי מקום גדול ומואר היטב
אני זוכר שהייתה אווירה אחרת במקום
השדה היה מסביר פנים
הבסיס הראשון היה חשוך וקטן
זה יותר מפחיד שהגענו לשם
זה היה מגזר צבאי של כ-12 אנשים
אני זוכר שהם התחילו אותנו באותה תוכנית
כשהלכנו לאורך המסדרונות הארוכים הם הם
נראה רגיל היו דלתות עם
בעיניים, כלומר עברת דלת רגילה
לאורך כמה מסדרונות ארוכים
הביאו אותי ואמרו לי
לעמוד בשורה מול הקיר
רגע, מישהו אחר נכנס, הם היו רופאים, הם
הם בחנו אותנו והורידו לנו את התגים
עם המספר אז התקשרו אלינו בגדול
חדר עם דלתות בצד אחד
נתנו לנו בגדים אחרים, החלפנו בגדים
הסרבלים של מישהו הם כולם בצבעים שונים
היו מכשפים אפורים והצבעים שהם נתנו לנו היו
מיכלים מעט קטנים מ
לפחית הסודה לא היה כפתור למעלה
היה איש צבא שאמר את הירייה
הוא אמר אל תלחץ על הכפתור עכשיו כאילו
רק אתה יוצא מהדלת והדברים האלה
מופעל אם תלחץ עליו
שום דבר לא יקרה עכשיו ברגע שאתה
לצאת מהדלת הם יתפוצצו
זה רימון אם משהו תוקף
במקומך הייתי מפוצץ אותך
אם משהו ינסה להרוג אותך
להתפוצץ איתו ואנחנו כאלה
היו ההוראות היחידות שאנו
תנו לו להיפתח נכנסנו אליו זה היה בור
או אולם מכוסה בשכבת חול ו
בעובי 5 סנטימטרים החול לא היה כמוהו
על החוף והחול הגס יותר הוא בטון
קירות אני זוכר שהסתכלתי למעלה ושם
היו גדרות שנתלו מלמעלה
או כאילו אי אפשר להוריד אותם למטה
כדי להגן על האנשים שצפו מהם
המרפסת הזו לא שם, אף אחד לא נראה
אבל לא יצאנו לאמצע האולם
אני עומד מתחת למרפסות האלה
כולנו פחדנו פחד מוות מחוץ לדלת
הוא נסגר לכמה דקות ואז
הדלת בקצה השני נפתחה
חרק ענק
היו לו שניים או שלושה זוגות לסתות
חֲזִית
נראתה כמו נמלה עם פסים כמו
הוא נכנס פנימה לאט מאוד כאילו
בחוסר רצון התחיל לזוז מעט וזה היה
ברור שגם הוא על הרצפה ומיד
התכנסו וכולם ניסו
בחרתי בצמחי הפרג, אני זוכרת ברגע שהיא
התחיל לנוע לעברנו לאט ו
בקפידה
הקיר הזה אנחנו מתחילים לנוע
הקירות רחוקים ממנו ככל האפשר כשאנחנו
עמד מולנו, אני שומע אנשים
צעק על כך שיש בחורים בקהל בראשו
או שכולכם תמותו
חתיכים עושים משהו אל תשתינו
סליחה שהתבטאתי ככה
נדלק, צחק והזכיר לי את זה
נדחף החוצה
רק כדי לחטוף אבן שחשבתי לרוץ
לא לרוץ על לא פחות להתפוצץ
בראשי חשבתי שלא פיספסתי את זה
מלתעות
שהיא תתפוס את ידי לפני
לסתות השרוול שלו היו ארוכות מאוד
בדיוק חשבתי על הבחור העקום הזה
רץ לעברו במלוא המהירות והוא
התפוצץ ונקרע לשניים
ראשו של החרק התפוצץ לחלוטין
רץ לעברו עם רימון על הבטן ו
התפוצץ וכולם התחילו לצרוח בשמחה
יש שלושה אנשים במעילים לבנים ממש שם
רץ פנימה
ואז ידעתי שהבחור שרד למרות שהוא
נקרע לגזרים
הם רצו פנימה והתחילו לעבוד עליהם
הוציאו אותנו
כולם נהנו שזה היה כל כך אוניברסלי
שמחה אתה צריך להגיד על הבאס מי
רעיונות לגבי ההתנהגות שלו כלפיך 6
[מוּסִיקָה]
מיליון של ריגן אבל כמוהו
זחל לעברנו, היה ברור שהוא
נע יותר ויותר בביטחון כאילו שם
החליט לעשות את הגוף הזה
בהתחלה הוא אפילו לא הגיע אלינו
נשאר במרחק מספר דקות
ואז הם התחילו להתקרב לאט אבל
חוץ מזה שהוא פחד, אני לא
דיברנו על זה אנחנו מחוברים אפילו יותר
איך הגענו לבסיס החדש הלאה
בסיס טרפז שהיינו מחוברים אליו
וידאו הם די צמחי מרפא ו
הם נתנו לנו לצפות בסרטונים שהם היו
אימון תגובה במחלק יהיה שם
היו מסרים סאבלימינליים באוזני
טונות בינאוריות זמזמו והיו
הודעה לא להפעיל אותך טוב יותר לתקוף
זו הייתה תגובה בחורף של כל אחד והם
הם אמרו להילחם זה קרה
תכנות את התת מודע בלבד
האם מעוף הדרקון זה אנחנו?
מאומן לרוץ על כל מה שמולנו
בעצם הרס עצמי לאחר שנלחם בנו
שוב נושא החדר בילה
בדיקה שלקחו אותנו לחדר איתה
מיטות ותנו לי לישון למחרת
היום שהוכנסנו לספינה גדולה יותר
גודל שוב
פנים רחב וכיצד אנו עוברים אליו
מה שקרה אחרי היה משהו
מיוחד בפאזל הירח השני הזה
זה כבר לא בסיס טרפז אלא 2
שוק שהיה בתיאטרון
אתה זוכר משהו מהבסיס הזה?
יעזור לנו לקבוע מה זה היה
מעבר לבסיס, מלבד הענק, לקחו אותנו
הם היו כמעט ישרים שם ולא על הקירות
מצביעים אבל מישהו gulnaz וצריך ו
כל הזמן
הובלנו בשביל הישר שעברנו
למטה אני זוכר שנסענו במעלית
האם היו כתובות על הרצפות או על הקירות?
אתה יכול להיות תיאורי זה היה פשוט
האם זה סטנדרטי יותר מפעם אחת כמו שאמרתי
דלתות אני זוכר שעברתי בלי איפה שהייתי
ראה אנשים אחרים חדרים עם אנשים ו
זה נראה כאילו חיים רגילים מתקיימים שם
בדף העבודה אפילו רציתי ללכת לשם
היא אמרה לנו לא לנו כאן ולנו
לקח אותך לאזור משעמם יותר, אתה יכול
תאר מקום בו ראית אנשים אחרים
שעבד בתחום זה כן
נראה כמו בניין משרדים
אבל הצרחות לא היו מאוד מעודנות בצורתן
יכול לעשות בשבילי
רבים היו בסרבלים, אני זוכר אבל
פשוט לא חשבתי על כל הפרטים האלה
לא אם אתה יודע על ניהול נתונים
פעולות אתה חושב שזה בסיס עם
האמפיתיאטרון יכול להיות הכיוונים האלה I
אני חושב שכן כי אני זוכר מתי אנחנו
לטוס מבסיס אחד למשנהו זה היה רק
בראבאס נראה היה שאין הרבה מקומות
לאן נוכל לעוף
היה בסיס מרכזי, לקחו אותנו תחילה
בעין השנייה
כלומר, הבסיס הטרפז היה קטן יותר
בסיס טרפז שאנשים מתארים כ
שייך לציד הגרמני האפל
מֶרחָב
לפני הטייס במהלך הטיסות הראשונות אמר
על זה הוא דיבר על איך היא
בנוי אני לא זוכר הרבה זה נוצר
אמר כי תוכניות בנייה
הפנטגון כבר היה מוכן ואני צריך
היה קל לשכור אדריכל
לקחת את התוכניות האלה להתאים את התוכנית הזו
מחומש לסביבת הוואקום נתנה
זול יותר הם לקחו את אותן תוכניות עבור היסודות
בנו בסיס ומשום מה הם
נבחר טופס זה פועל אך הפיילוט כן
הרדיו סיפר את הסיפור הזה קצת הוא
אמר שהם חסכו הרבה כסף
לכן
האם יש משהו נוסף על התקופה הזו
הירח מה בולט ואיך אנחנו
בוא נמשיך ונדבר על שלך
נשאר על מאדים אחרי זה אנחנו
הלך לישון למחרת ו
למחרת בבוקר או מה שזה לא היה אנחנו
קם והועמסנו על הספינה ואנחנו
בוא נלך למאדים בסדר יאללה
בואו נעצור ואז נחזור ונדבר
על מאדים תודה היה קצת על הספינה
היו בעיקר מושבים ריקים
משום מה לא יכולנו
נחת ונאלץ להישאר
מסלול cs 2 שעות ובשלב מסוים
מישהו אמר ברדיו כי
הם יעכבו את העלייה למטוס כמה שיותר זמן
כועסים והם כבויים על ידי כוח המשיכה
השאיר אותנו חסרי משקל, פחדתי ממשהו
לעשות ולא רצה לקום מהכיסא
נשארתי במקום אני זוכר איך אחרים
הבחורים ירדו ממושביהם ועפו
התחרטתי בגלל שאני
אני זוכר שזה מה שלא הצטערתי עליו
חווה את זה כי כל הזמן
אז מעולם לא חוויתי חוסר משקל
אני וכוח הכבידה החלש הנסתר
פעמים אבל מעולם לא חווה חוסר משקל
אז באמת התחרטתי על זה בסופו של דבר
לבסוף נחת נלקחתי ישר
ספינה זו לספינה קטנה יותר ו-ו
נלקח לבסיס קטן על מאדים
הוא היה כמעט ריק, שוב היינו
היו כתריסר מכולם ביחד
בבסיס קטן היו עשרים חיילים
וכמה קצינים
הוא נבנה במאה וחמישים
גבר כשאכלנו ארוחת צהריים בחדר האוכל
חדר האוכל היה ריק, כך נראה
עזבו את הבסיס וכאן הקווים היו מאוד
צבעים בהירים הכל סומן בצבע
קודים
הפך לקיר קודי הצבע שלהם בקודים הכל
היו קווים צבעוניים מסביב
הרבה יותר ממה שזכרתי את הפילים האלה
הקווים הובילו לאן שהיית
הם לא חדרי משרד ייעודיים
תא ו
ואתה יודע כמה הם חדרי משרד רגילים
עשוי מקוביות כאלה ונתנו לנו שמיכה לדרגש
ושם ישנו שזה היה כל כך זמני
היו שניים או שלושה מקומות לינה
ביום שבו קיבלנו חליפות מגן
הם לא היו זהים לאלו של החיילים
החיילים היו הסוואה גדולה יותר
חליפה מחוזקת יותר אדמדמה I
אני זוכר שהיו להם את המתקפלים האלה
מוניטור על הראש היה להם תצוגה
הייתה לנו גם תצוגה קטנה על היד
מוצב ביד לאורך מסדרון ארוך
הם נתנו לי אקדח קטן זה היה
אקדח אלקטרומגנטים כמו תחרה
זה היה לבן, באותו צבע כמו החליפה
אם שחררתי אותו הוא נשאר בזרועותיי
לא יכולתי לעזוב אותו, אתה זוכר
כמה פסים של חיילים על זה
מאגר מידע
איזה לוגו מרובע היו היה משהו עליי
אני לא זוכר להיות כנה זה נראה בטופס
לא היו חיילים, לא היו לוגואים
בחורים שהיו איתם חולצות
סמלי חדר אוכל כחולים עליהם
ומכנסיים מפצים על ידי הצורה
חיילים כולם היו בבגדים רגילים
כמה בחורים היו יותר רשמיים
טופס a ו-b הם העיקריים, כלומר יותר
דרגה גבוהה והיו 4 או 5 מהם
לשים בסרבל עשוי רוכסנים
כמעט כמו ריצה אבל בצורה תקיפה יותר
אז אתה על מאדים מורכבת מהחיילים האלה
מתכונן להתקפות על פני השטח
הם הובילו את כוכבי הלכת במורד המסדרון
נולד בחליפה הלבנה הדקה והבהירה האלה
חשבתי אז על הנעליים הכי נוחות
שאי פעם לבשתי בעבר
היום אלה היו הכי הרבה
נעליים נוחות שנבחרו כראוי
היה לנו אקדח אלקטרומגנטי
מכסה מנוע וקסדה שנסגרה עם
פלסטיק שקוף
כלומר, אפשר היה לראות דרך
ינשום גם את האוויר שמסביב
ממש לפני היציאה לעיצוב
את שלו כולם נשרפו אוטומטית
הידוק
איברים למקרי פצעים קופסא
בגודל של חפיסת סיגריות עם חוט
שרץ לאורך אחד מצלעיו ו
הם אמרו לנו מתי אנחנו צריכים אותך
אתה שולף
אתה מניח אותו על איבר או חלק מהגוף
אתה לוחץ על הכפתור וזה משחרר את החבילות
מצילי חיים זה היה במקרה
אין סיכוי שמשהו יקרה
מוכן לעובדה שהוא חיכה לנו
בחוץ
מעולם לא התאמנתי במגרש האימונים עם
עם האקדח הזה אמרו לנו להחזיק אותם
על פיוז אם משהו רע קורה
יקרה אז פשוט תירה בך
הראה איך האקדח עובד וכל מה שאני
החייל שלך מעולם לא ירה ממנו
יצאו איתנו הם היו לבושים
הסוואה הרבה יותר מגניב
חליפות משוריינות
ונאמר לנו שאם התוכנית שלנו
אם זה יצליח, נשיג גם אותם
חליפות אני לא יודע אם החליפות סופקו
משהו שמקל על ההליכה שלהם
יצאנו ומיד התחשק לנו
כוח הכבידה ירד
כלומר, בתוך הבסיס היה כמה
כיסוי הרצפה שתמך
ארצי מלא
כוח המשיכה הזה היה פחות מ
קשה להתרוצץ בבסיס, אבל אנחנו שם כחמש דקות
רץ וקפץ
באמצע אני זוכר שזה היה קטן
מכתש בקוטר 6 מטר למדתי
לרוץ סביב קירותיו כאילו
הייתה אטרקציה. ואז נמוך בסדר
מספיק מחתרת נכנסה לשורות
פני שטח של כשמונה קילומטרים
זה היה בערך אזור מדברי
היה רכס הרים בצד אחד אנחנו
חזר וכלום
זה קרה שהיה מוקדם בבוקר והשמש
עמד גבוה, הניח לדלת לחזור
סגור ונראה שהכל יהיה בעוד יומיים
אנחנו חוזרים על אותו הדבר כשאנחנו
חזרו היו אנשים שהיו
מרוצים מהתוצאה שהעלים הפכו
היה מוצלח לא שמעתי כלום ורניק
יריות נורו לעברנו כדי לספר לנו מה הייתה המשימה
הצליח ושני חיילים התפארו
הם אמרו שכולם לוהטים
היינו מאושרים ונראה היה שצריך
תן תחפושות טובות יותר והכל היה מגניב
ו-3 ממוקם בשעות אחר הצהריים המאוחרות חיילים
אמר לנו אם נישאר בחוץ
עוד נוכל לראות את השקיעה הסגולה
אם היו שקיעות סגולות עזבנו אותנו
היו שש חוליות תמיכה I של שתי מילים
עוד חמישה בחורים בחליפות הלבנות שלנו ו
שני חיילים על היד שלנו היו דיגיטליים
מסך המפה אמר לנו ללכת על הקו
מצוין כ
וככל שתמשיך ספר לי עוד
חמצן ואטמוספירה על מאדים יכולים
אתה שם את המסכה שלך על מסכת הפנים שלך
זה לא נראה שהפסים נסגרים כשהיית
נגמר לי הקיטור, לא הייתה לי אספקת חמצן
נכנס לפרטים טכניים, כלומר אתה
כמעט נשם את האטמוספירה של מאדים
האוויר היה לנשימה אבל מתי
במקרה זה הייתה לך אספקת חמצן
כּוֹרַח
נראה, כן, שוב אז לא שמתי לב
את תשומת הלב הזו היה נוח לנשום
ללכת בנוחות
האוויר היה כמו קר הרים, הוא לא היה
קשה לנשום אבל קצת יוצא דופן אבל
זה היה נהדר, המגפיים היו חליפה
נוח זה היה כמעט טיול נעים
הטבע רק קצת קור ואוויר
היו פרצוף קר, היה דרוש פלורין
חליפה מעולה נשמרה חמימה כן חליפה
זה לא היה כבד וזה היה מגושם
קל להזיז איך זה היה
טמפרטורת האוויר כמה נמוכה אני מניח
מעלות
510 צלזיוס זה הרגיש כמו
האוויר בהרים היה מאוד ממריץ כי
מאז שהיינו בחוץ הרבה יותר זמן ו
נראה בדרך חזרה אבל הגענו לשם
מקומות שבהם סטינו ממס.
הרכס היה כאן ועל המפה אנחנו צריכים
היו הולכים לצד
שני בחורים בקבוצה שלי אמרו שזה הכרחי
להישאר קרוב לחיילים שהחיילים הלכו
לאורך הרכס והביט בנו מלמעלה
להישאר קרוב לחיילים שלהם
אמרתי לא, אנחנו צריכים מפה
תפעל לפי ההוראות
צרות לא צריכות לרדת מהשורה
החיילים שווים לנו, ברור שהם שווים
מתוכנן
עצרנו אצל שלושה בחורים
הם החליטו להתנתק וללכת לאורך הרכס
לאורך הקו במפה
ואני ועוד שניים הלכנו רחוק יותר, עברנו
עוד 15-20 דקות והשמים החלו להתכהות
העננים החלו להתכהות והרוח התחזקה
[מוּסִיקָה]
נרגיש כאילו אנחנו קצת מנותקים
מישהו אמר שאולי זה לא ממש טוב
רעיון טוב שכדאי שנחזור אליו
לשאר שמענו צליל דומה מאחור
חוויה שמיעתית כמעט
יכולנו לשמוע את ההקשה הזו
הסתובב וראה משהו
מעלה אבק מאחורי הסלע המכוסה
פְּנֵי הַשֵׁטַח
חולות שחצית דיונות גבוהות
מטר וחצי שניים וכשאנחנו שומעים
נשמע שהבנו שאלו חיפושיות
ידענו שיש כובעי חלב זעפרן, התחלנו לרוץ
רצתי קדימה רציתי מישהו
השני היה ביני לבין החיפושיות
זאת הסיבה שהקדמתי את כולם, כלומר
האם אתם אחרים ידעתם שהחיפושיות האלה דומות
עם החרק הזה שאתה כנראה נמצא עליו
בסיס על הירח
כן היו לנו הוראות לירות אם
נראה באגים שהיו חלק מזה
תִדרוּך
רצנו לצד היה אזור שבו
השמש זרחה מבעד לעננים והחלטנו
ללכת לכיוון הזה כדי שהחיילים יוכלו לראות
לנו מזוודות מהכיוון והכיוון הזה
כוח הכבידה שאתה מפעיל עם הספורטאים אנחנו כאלה
קפצתי מעל גמר טיונר נפלתי לא
רץ טוב מאוד על אלה
יודע שהחבר'ה רצו הכי טוב שהם
התנתק ממני ונשאר מאחור
אני יודע אולי בעוד מאתיים מטר אני
ראיתי שרשרת של חיפושיות עוקפת אותי
בצד ונכנס לעסקים איפה שלי היו
חבר'ה לא ראיתי אותם קפצתי גבוה
קפצתי מהספה אמין קפץ
גבוה יותר וירה והחטיא ועכשיו
רגע 600 נגס מיד ימין שלי
מתחת לכתף זה מוזר לחשוב על זה
לעתים קרובות נשך את היד שהוא החזיק
האקדח תפס אותי מאחור ולחץ עליי
עם הפנים למטה על הקרקע לא ראיתי מה זה
הוא עמד על הגב שלי והחזיק אותי
שמעתי את אחד הבחורים צורח כמו
מישהו כבר לעס את השני, שמעתי הכל
הצליל הזה אבל זה היה מהצד השני
חוֹלִית
החיפושית הרימה אותי והחזיקה אותי בתרמיל
אני זוכר את התחושה הזו של הלם בגלל שנקרעתי
ביד שלי זה היה סוג אחר של חיפושית
הם היו קטנים, לא בדיוק זיפים
הם נראו קצת מפחידים מה אתה
הקטנים היו בגודל 90 סנטימטר
אם הם עמדו גבוה ואיפשהו
ארבעים וחמישה סנטימטרים בגובה כאשר
אנחנו עומדים על הקרקע אבל זה שהחזיק
הייתי גדול והיו עוד כמה כאלה
עלו מלפנים שהם נראו כמוהם
מקלות גדולים
אבל היו בדיוק פנים עם עיניים עתידיות
לא ראיתי טפרים מלמטה למעלה
הרגליים היו רק מטרים
גובה אחד וחצי שתיים בערך 2 מטר פנימה
האורכים לא היו ענקיים ואחד מהם
התקרב אליי ולא הסתכלתי
מפחיד כמו אחרים עם חלק
לא היו אנטנות שנעו הלאה
הזכויות לי זה החזיק אותי
אותי קדימה כדי להיות מול
פנים עם החיפושית הזו ומיד נכנסתי
מצב טראנס והוא תקשר איתי ו
זה לא היה מפחיד הוא אמר
שלא התכוונתי להרוג אותי קודם
צעק בבקשה לא בדואט אני לא
תהרוג אותי אמר לי שאני לא רוצה אותך
זה קורה אבל אם תזמין אותי אני אעשה את זה
אני לא רוצה להרוג אותך
בוא נראה מה אנחנו יכולים לעשות איתך וזה
כמו בחלום בטראנס ופתאום הוא התחיל ו
להראות את הקיר מאחורי החיים שלי עמדתי
בחדר הוא עמד לידי
למשל, בבית החולים הזה בבסיס לא ב
בעצם ראיתי את עצמי בחדר הזה עם
ילדים אחרים ויונג סיפרו את זה
מה הוא ראה אחרת אני לא יודע
מה שהוא אמר אבל סיפר את מה שהוא
ראינו מישהו אחר והיינו על הירח
בסיס הספינה וכן הלאה הוא הסתכל דרכו
כל הכרונולוגיה של הזיכרונות שלי ו
בסוף הוא הראה לי את הבית שלי איפה
גדל שאני לא זוכר שזה היה שלי
הבית שאיתו לקחו אותי אבל הגעתי אליו
הסלון של הבית שלי זה היה רק ​​אני ו
הוא בעצם סיפר למישהו
הוא נתן לי את זה וחזרתי אליו
זה מצב של כאב הו תגיד לי לקרקע אני
היה על ברכיו
x כמו הבאגים הקטנים נראו
הם תקשרו איתו וכולם זזו
באופן סינכרוני כאשר אחד מהם זז
קדימה כלפי אחרים ואחרים
הסתובב ונתן באופן סינכרוני
הדרך על היער הקטן
הוא שחרר אותך, הוא לא נותן לך שום דבר אחר
חוץ מזה שהוא ישחרר אותך ו
רק הראה לך את הזיכרונות שלך
אתה חושב שהם שחררו אותך בגלל
גילה ש
היית חלק מהתוכנית שבה אתה
נאלץ להשתתף
זוחלים אפורים שלא מרצונם החופשי אני חושב
שהם הבינו שאני לא כזה
הבריונים לא היוו איום עליהם
היה לוחם שהתכוון להרוג אותם
ושהוא היה רק ​​גלגל שיניים בזה
מכונית גדולה הוא אמר שאני אתן לך ללכת ו
אני רוצה שתיתן את הפקודות שלך
שאנחנו לא כאלה טיפשים
זה היה המסר שהוא אמר
מוצא לתת כשהם שואלים אותך
אנחנו משדרים שאמרתי שאנחנו לא כאלה
טיפשים מה שהם חושבים והוא עזב ו
ג'יקים קטנים
נראה שהם דנו במשהו 3 שניות
הוא הסתובב ולא היה בו חבר
ארבע רגליים לרגליים זרועות
הוא הוביל את כולם מהסלעים, לך, שמעתי את זה
אמר ואחד מהם קטן
נשך לי את הרגל, ספרתי את זה, נפלתי כאילו
ברגע שהם עזבו שלפתי אותו והנחתי אותו לעצמי
חוסם עורקים אחד על היד עם אלה
טיפס מעל הדיונה לקח 2 חוסמי עורקים של בחור
שנקרע לחתיכות ובערך ההשקה היו
בכל מקום
לקחתי את חוסם העורקים שלו ושמתי אותו על הרגל שלו ו
ניסה לזחול חזרה למקום ממנו באנו
כנראה לא זחלתי אפילו 15 מטר
חשבתי לעצמי שאני חייב להישאר בחיים
ג'וקי נותר תחת הרושם שאני
שרד
שני חיילים מצאו אותי ואחד מהם
כעס עלי מאוד שנה אחת
גדול אחד קטן יותר
לא כל כך חזק אחד הרים אותי ונשא אותי
לא בצבע הם נתנו לי משהו מים
חייל אחר התחיל לחפש את האחרים
אוטומטית זו הסיבה שאני זהה לאחרים
גם שלושה בחורים הסתבכו
הוא כעס עליי בגלל שאני
השתמשו ביותר מאחד חי ולאחר מכן
עזב והשני נשא אותי וכל הזמן
השאיר אותי מודע שרציתי כל הזמן
להרדם
הוא היכה אותי בלחיים משחק יאללה בקרוב אתה
שקיעה אתה לא רוצה לפספס את השקיעה
מזג האוויר המעונן היה רע מאוד ואני
הסתכל וראה קו דק של סגול
אור מעל העננים בעבר הרחוק
שניות ו-2 חיילים חזרו ואמרו
מה בגלל שלא היה מספיק
אוטו רותמת בחורים אחרים הוא מת
הכה אותי בפנים
אמרת, אתה [ __ ], למה לקחת שני חוסמי עורקים?
אמרת להם את הסטירה הזו והוא
אני זוכר שרציתי כל הזמן
התעלפתי בקושי נאחזתי בהכרה אנחנו
הגענו לבסיס וכבר יכולתי לראות
דלתות ואז הוא נתן לי להתעלף ישר
לפני הכניסה אקום למחרת בבוקר
עם רגל שלמה, היד שלי עדיין הייתה שלמה
ישב עשה זאת הנה הם קצת
גירוד אבל התעוררתי אחרי זה אולי
שם אתה כותב ביתר פירוט מה קרה
התעוררת בבוקר והרגל שלך חלשה
מראה כלומר, כנראה לקחו אותך
בית החולים השתמש בסוג כלשהו של
טֶכנוֹלוֹגִיָה
זה היה על אותו בסיס שהיה להם משלהם
צִיוּד
אתה יכול להגיד לי כמה שיחות ללילה?
השמש שקעה כשנכנסנו
למחרת בבוקר התעוררתי והכל היה בסדר
אוקיי זה מאוד משעה 10 עד 12
שעות זה אני יד כזו היו לגמרי
משוחזר לא האמנתי והייתי
בהלם ואז ה-100 האלה פשוט נשארו
התגוררו בבסיס שבו נוצרו במשך 6 שבועות
תוכניות נסגרו, הן נכשלו
היו שם שישה שבועות
שאלו אותך מה קרה לפני שהם
שאלו אותי שסיפרתי הכל
הדבר הראשון שעשינו בבוקר זה שהם התראיינו
סיפר ​​לי כל מה שהוא אמר לי
עכשיו אני חושב שלא התכוונתי לזה
איפה העדתי אמר שאנחנו משדרים שאנחנו לא
טיפשים כאלה
אני חושב שהם לא רצו להשתמש בטקטיקה
התקפת פתע היית פיתיון מתי
על הזכוכית שהיינו צריכים להתקרב אליה
הם היו צריכים לירות בנו
רק הניחוש שלי אני באופן רשמי
מעולם לא קיבלנו הוראה שאנחנו
עשה
אני רק אומר לך לשם זה כל מה שאני
ידע את המבצע הזה כמו שאמרתי אחרי
זה נגמר זה היה האחרון
משימות
ביקשו ממני אספקה ​​והם ביטלו אותם
פרויקט אחרי זה אז אחרי זה זה
החלק שבו אתה הולך למאדים
כן והם אמרו בוקר אחד אנחנו
אכל ארוחת בוקר
מזנון אחד אמרו לכל דבר אתם
ובכל זאת שלנו אנחנו נתקן אותך מתרגם דרך
כמה ימים וסברסקאיה ואפילו פעולות תגמול
אני לא שם, הם כעסו והציקו
הזקנים שלנו עושים לנו אותו דבר כרגיל ומה
החיילים ידעו על אוקראינה באותו רגע
מה ידעת שהם אני לא ידעתי כלום
הם פשוט לקחו אותנו לאן שאתה, איפה שהם לא
מותר להם והם כעסו אז הם
קינאתי בנו כשזיהיתי אותך
תורגם ליישר תוך מספר ימים
הרבה יותר כנראה קצת יותר
עברו כמה שבועות
חיכינו דקות זה היה מאוד משעמם
הם ביקשו מהם עבודה כלשהי
לגרום לנו לסחוב קופסאות לכאן ולכאן
לא מתיחה סלטים סגלגלים רק מתיחה
סכין רגל אובלית מתארת ​​את הבסיס שבו אתה נמצא
היה עם החיילים האלה
לשקול את חיל המצב הצבאי כמו שאמרתי
הבניין היה כולו בלא סדר
הכנסה כמעט כמו גן ילדים
זה אפילו לא היה נחמד מאוד לצפייה
הכל היה בצבעי פסטל ושניהם
סגנונות סטנדרטיים ופלדה ו
כמו מזנון וכמו משרד
רק בלי חלונות היו אריחים בכל מקום
חצי שם אחרי הכל לעזור בידור בילוי
היה להם הכל כשסיימנו
ארוחת צהריים אבל גם החזירו את התא שלהם ו
מאחור פשוט ישבנו שם פשוטו כמשמעו
שום דבר לא אפשרי, אבל חיילים אתם יודעים את זה
הם אכן היו חופשיים
קשורים למקום הזה שהם יכלו לצאת
עבור הבסיס כולם היו מאוד אומללים
הם התלוננו
אמרו שזה מבאס אותי לעתים קרובות
שמעתי שכולם טובים
חברים ראו שדי
בילו זמן רב אחד עם השני ושלהם
או מכירים אחד את השני היטב, אבל איך הפכתי להיות לא
להתבדח
לא דיברו על חיי השירות שלהם ו
לא משנה כמה זמן חשבת שתצטרך להישאר
לא, ישבנו ליד השולחן שלנו והם
הם אמרו שאתם צריכים לשבת
סלע צהוב וכששאלנו למה
אמרו כי אין לנו בשבילך
וָרוֹד
ככה, ובכן, היינו צריכים להישאר בפנים
בגזרה הצהובה ישבנו שם התיישבו
בנפרד לפעמים הם הגיעו לחלון
הם הקניטו אותנו, הם לא העלו לנו בכי